Старите майстори в Елена разказват, че уникалният вкус на еленския бут не се дължи на сложна рецепта, а на климата в балкана и въздушните течения в района. Затова и няма как в равнината да се получи прочутото мезе.
"Хората с това са се изхранвали през цялата година. През декември-януари месец колят своите прасета и са намерили начин, по който да съхраняват месото за най-дълго време", каза Иван Трухчев.
Сложни съставки и консерванти няма, разказват още еленските майстори.
"Технологията главно е солта. 40-50 дни месото трябва да стои в сол, после се измива и се оставя на проветриво място. Бутът съхне една година", разкри Трухчев.
И тъй като от векове в Еленския балкан няма къща, в която да няма бут, легендата разказва, че дори прошутото е заимствано от тях.
По време на празника тази година, освен че ще имат възможността да опитат прочутото мезе, всички гости ще могат да видят и един от характерните обичаи за този край - пърлене на прасе на трап.